language: Finnish

RUNOJA LAPSILLE 1

Luettaviksi kotona ja koulussa

Kokoillut

A. PIETIKÄINEN

Sortavalassa, Toimittajan kustantama, 1884.

SISÄLTÖ:

Alkulause. 1. Aamulla. 2. Aamulaulu. (Suomentanut) A. Oksanen 3. Rukous. 4. Huokaus työtä alkaessa. A. Oksanen 5. Aamuvirsi. 6. Ehtoovirsi. 7. Aamurukous. 8. Lapsen huokaus. 9. Pikku Liina. 10. Kiitosvirsi. 11. Lastenvirsi. 12. Ruokavirsi. 13. Suuri lääkäri. (Suom.) O. Vuorinen 14. Lammas. (Suom.) F. Ahlman 15. Lasten joululaulu. N. Janoinen 16. Kotomaamme. I.F. Granlund 17. Lapsen laulu. J. Juteini 18. Kesälle. A—s 18. Lapsukaisten koululaulu. I.F. Granlund 20. Mennyt aika. 21. Lapsen laulu leskelle. J. Juteini 22. Kesä. I.F.H. 23. Kylväjä. 24. Uutispuuro. Samuli Suomalainen 25. Syksy. F.F. T—n 26. Luistelijat. 27. Jouluilta. S. 28. Tähtikynttilät. O. Vuorinen 28. Poikain laulu mäkeä laskiessa, O. Vuorinen 30. Varpusen viserrys. —t —n 31. "Kuu kiurusta kesään." O. Vuorinen 32. Mansikka-aikana, T. Hagman 33. Mirri sairastaa. Samuli Suomalainen 34. Sinne meni! Samuli Suomalainen 35. Kouluelämästä. Killinen 36. Poika koulumatkalla. 37. Kuolema. A.M.

Alkulause.

Näiden ruuovihkojen tarkoituksena «n tarjota sekä koulussa että kotona eri kehkeymiskannalla oleville lapsille lukukirjain ohessa monipuolisempaa, soveliasta runollista lukemista kuin myöskin huojentaa kansakoulun oppilaille koulussa käytettäväin laulujen sanain oppimista.

Tähdellä merkityille runoille löytyy nuotti eli sävelmä Hahlin, Wächterin, Hagforsin y.m. laulu-vihkoissa. Vänrikki Stoolin tarinoista ei ole näihin vihkoihin otettu, koska Kansanvolistus-Seuran toimittamia täydellisiä laitoksia näistä runoista löytyy helpolla hinnalla saatavissa.

Sortavalassa Tammikuulla 1884.

Toimittaja.

    Jumalan usko meille on tärkein,
    Joka toinvomme peru«tus on,
    Rakkaus kaikista kuitenkin suurin,
    Rakkaus ijäinen, loppumaton.

1.* Aamulla.

    Rauhassa olen maannut,
    Kiitos Luojalle!
    Uudet voimat saanut,
    Kunnia hänelle!

2.* Aamulaulu.

    1. Kun aamull' uuden päivän nään,
    Katsahdan taivahasen päin;
    Ja kiitän Luojaa suojastaan,
    Jonk' yöllä antoi armossaan.

    2. Käteni liitän yhtehen,
    Ja kannan uhrin' Luojallen;
    Rukous pienten lapsien
    On Herralle otollinen.

    3. Mä kiitän sunrta rakkautta,
    Joll' Isä meitä holhoaa;
    Teen sitten hyvän-huomenen
    Vanhemmillen' ja kaikillen.

3. Rukous.

    1. Sä, Herra, elomme
    Ja kaiken hyviin lähde,
    Ain' ole apumme
    Sun laupeutes tähden!
    Sun hyvyydestäsi
    Meill' aina elo on,
    Ja Sinun armosi
    Suo meille ravinnon.

    2. Siis älä lahjojas
    Sun ota pieniltäsi,
    Äläkä apuas,
    Kun vihollisen käsi
    Tuhoa uhkaapi;
    Vaan auta armosta,
    Ja hyvyydestäsi
    Suo meille tarpeita.

4.* Huokaus työtä alkaessa.

    1. Herra, luoja taivasten,
    Isä armas ihmisten,
    Tukemme ja turvamme,
    Edessäs nyt nöyrrymme.

    2. Taivahan Sä tähtineen,
    Maan ja ilman täytehen
    Ihmehiä kaikki loit,
    Kaikki lahjat meille soit.

    3. Sult' on päivän kirkkaus,
    Kukkasenkin kauneus,
    Sulta ihmisjärki myös,
    Kaikki, Herra, on sun työs.

    4. Suo siis, että voisimme
    Hyvin käyttää kuntomme.
    Työllemme suo siunaus,
    Toivollemme tointumus!

5. Aamu-virsi.

    1. Aamulla noustessamm.
    Herraa me muistakaamme!
    Hän vaarat yöllä esti
    Päällämme armoisesti.

    2. Siis kiitos Jumalalle
    Ain' olkoon armiaalle,
    Kun meistä huolen kantoi,
    Ja nähdä aamun antoi.

    3. Hän päivälläki meitä
    Autelkoon heränneitä,
    Ett' eläisimme täällä
    Jumalaa pelkäämällä.

6. Ehtoo-virsi.

    1. Ehtoolla työstä päästessä
    Ja levollemme käydessä
    Taivaalliselle Isälle
    Me ylistyksen annamme.

    2. Hän vaarat meistä varjeli
    Ja suloisesti suojeli.
    Hän synnit anteeks antakoon,
    Ja yöllä meitä holhokoon!

7. Aamu-rukous.

    1. Sun puolees, Herra, korotan
    Hartahan kiitokseni,
    annoit päivän ihanan
    Taas koittaa ilokseni.

    2. Niin aamuruskon koittaissa
    Kuin päivän laskemassa
    Vahvassa olen turvassa,
    Suojassa laupiaassa.

    3. Suo, että pysyn omanas
    Sun rakkautes tähden,
    Ja osallisna armostas,
    Kun vihdoin täältä lähden.

8. Lapsen huokaus.

    1. Mä lapsi olen pienoinen,
    Tarvitsen hoitoa;
    Suo mullen, Herra armoinen,
    Sun työhös taitoa!
    Mua hyvä Henkes hallitkoon,
    Ja kästyjäs opettakoon!

    2. Suo siis, oi Jesus, minulle
    Suuresta armostais,
    Ett' eläisin vaan Sinulle,
    Enk' aikaan' tuhloais!
    Tul' itse minuss asumaan,
    Niin neuvot, opit oikeet saan!

    3. Suo ollakseni nöyränä
    Ja halpa mielessäni,
    Pid' uskollisna, köyhänä
    Mua nyt ja edespäin,
    Jos armostasi enemmän
    Sallisit kerran tekevän'!

    4. On sana pien', on palvelus
    Halpakin siunattu,
    Kun Sult' on siihen rakkaus
    Minulle lainattu.
    Suo rakastan siis Sinua,
    Kuin rakastit Sä minua.

9. Pikku Liina.

    1. Hän oli hyvä tyttö pienoinen
    Ja aina tyytyväinen, iloinen,
    Äitinsä toivo, ilo isänsä,
    Ja rauhallinen oli mielensä.

    2. Elämän ensi aamuhetkellä
    Hän leikitteli lasten tavalla,
    Vaan Jesus hälle oli rakkahin
    Ja Jesus sydämessä asuikin.

    3. Hän usein rukoili ja kerranpa
    Hän sanoi enkel'-laulun kuulleensa,
    Kedolta kotiin juosten, iloitsi:
    "Mä enkeliä näin, Äitini.

    4. Kuin lumi, valkea ol' pukunsa
    Ja ruunut oli heillä päässänsä.
    Yks' taivaasen mun käski, lupasin
    Mielelläin tulla, oi jos pääsisin!"

    5. Ei aikaakaan, niin Liina sairastui.
    Ei lääkkeet auttaneet, hän heikontui.
    Ja Herra tahtoi tulla korjaamaan
    Lastansa iloon sanomattomaan.

    6. Nyt lamppu yöllä paloi kirkkaasti
    Ja Liina ystävätään odotti;
    Vaan viimein ilo-silmin katsoen
    Kätensä korotti hän, sanoen:

    7. "Jo Jesus tulee mua hakemaan!"
    Niin kävi; taivaalliseen satamaan
    Hän pienen morsiamen johdatti
    Ja taivaan vaatteisin nyt puetti.

    8. Tuhanten enkelitten seurassa
    Ja lumi-valkeassa puvussa
    Nyt Liina veisaa: "Hyvä, verraton
    Ja pyhä, pyhä, pyhä Herra on!"

    9. Mun pieni ystäväin! nyt olet sä
    Kuin Liina, elon aamu-hetkessä.
    Sydämmes anna Hälle omaksi,
    Jok' aina rakastaa niin hellästi!

    10. Maailman onnee älä himoitse,
    Se kuihtuu kuin kukkaseppele.
    Vähässä ole uskollinen vaan,
    Niin Liinan kanssa perit taivahan.

10.* Kiitosvirsi.

    1. Herraa hyväii kiittäkää,
    Iloiten ylistäkää,
    Luodut kaikki lausukaa
    Luojan suurta kunniaa!

    2. Pyhät, suuret, korkeat
    Tekons on ja oikeat;
    Herrautens ijäti
    Puuttumatta pysyypi.

    3. Kiitos Jumalallemme
    Soikoon sydämestämme
    Virsin, lauluin, psaltarein,
    Harpuin, huiluin, kantelein!

    4. Kaikki, joissa henki on,
    Kiittämään jo tulkohon
    Herraa hyvaä riemulla.
    Halleluja halulla!

11. Lastenvirsi.

    1. Mä silmän' luon ylös taivaasen
    Ja käten' yhtehen liitän;
    Sua, Herra, ystävä lapsien,
    Mä sydämmestäni kiitän.

    2. Ah, iloist' on sua ylistää
    Ja mielcllän' mä sen teenkin;
    Mä tiedän: et mua hylkää sä,
    Vaan katsot pienoiseenkin.

    3. Oi kiitos kaikesta, mitä soi
    Sun armos armosta mulle,
    Oi kiitos muustakin, jot' en voi
    Mä tyystin lausua sulle!

    4. Mä olen taimi sun tarhassas
    Ja varten taivasta luotu,
    Sun isällisehen huomahan
    Jo syntymästäni suotu.

    5. Mua suojaa sä, Isä armoinen,
    Sun henkes voimalla vielä.
    Ja tieni johdata taivnasen,
    elohon siellä!

12.* Ruokavirsi.

    1. Herra, kaikki ravitset,
    Tarpehemme taritset,
    Ruokaa annat ruumiille,
    Henkes sanan sielulle.

    2. Kunniaks siis sinulle
    Ylennämme äänemme,
    Kiittäin sua armostas,
    Laupe'ista lahjoistas.

13.* Suuri lääkäri.

    1. On lääkärimme verraton,
    Tuo rakas, hellä Jesus;
    Hän ahdistettuin apu on
    Ja parantaja Jesus.

    2. Anteeksi synnit antelee
    Sinulle armas Jesus;
    Ja taivaan ruunun taritsee
    Sinulle Herra Jesus.

    3. Hän karitsa on Jumalan,
    Viaton sulo Jesus,
    Hän synnit kantoi maailman.
    Oi kiitos, rakas Jesus!

    4. Jos murhe, tuska ahdistaa,
    Niin turvan tuopi Jesus;
    Se jokapäivä lohduttaa,
    Kun kuulen nimen: Jesus.

    5. Siis veljet kanssan' veisatkaa
    Suur kiitos sulle, Jesus!
    Te siskot samoin laulakaa:
    Ylistys sulle, Jesus!

    6. Te lapset suuret, pienet myös
    Tunnette nimen Jesus;
    Nyt palvelemaan yhtyös
    Nimeä Herra Jesus!

    7. Kun viimein meidät kokoaa
    Luo istuimensa Jesus,
    Niin silloin meiltä kuulla saa
    Kauniimman laulun Jesus.
      Suloisin sävel enkelien,
      Suloisin nimi kaikisten,
      Suloisin laulu sydämien
      On sävel Jesuksesta.

14.* Lammas.

    1. Lammas oon ma Jesuksen,
    Lakkaamatta iloitsen,
    Ett' on mulla paimen paras,
    Jalo isäntä ja rakas;
    Tuntee mun ja lemmellä
    Mua huutaa nimellä.

    2. Hellän sauvans turvissa
    Menen, tulen tiedossa,
    Ett' on laidun laaja, armas,
    Kotona myös ruoka runsas,
    Ja kun mua janottaa,
    Lähteelle Hän johdattaa.

    3. Miks' en olis iloinen,
    Kun oon oma Jesuksen?
    Koska nämä päivät loppuu,
    Paimeneni minut kutsuu
    Sylihinsä kotiini.
    Amen, suur' on onneni.

15.* Lasten joululaulu.

    1. Nyt lapset pienet laulakaa
    Ja juhlavirsin veisatkaa:
    Jo joulu joutui toivottu,
    Ja juhla kaikkein kaivattu.

    2. Me lahjan katoomattoman
    Nyt saimme sanomattoman,
    Kun Jesus syntyi mailmahan
    Ja saatti meille taivahan.

    3. Hän kokoo kaikki kansakseen
    Ja ottaa heitä lapsikseen;
    Ja vihdoin viepi helmoissaan
    Kuolleista kotiin autuaan.

    4. Siell' kynttilöitä kirkkaammat
    Me Luojan luona loistamme
    Ja oomme oksat kuusosen,
    Mit kesän kantaa ikuisen.

    5. Siis kiitos Jesus kaunoinen,
    Kun tulit, olit armoinen!
    Sun omiksesi meitäki
    Myös ota, hoida iäti!

16.* Kotomaamme.

    1. Täällä pohjan tähden alla
    On nyt kotomaamme,
    Mutta tähtein tuolla puoleu
    Toisen kodon saamme.

    2. Täällä on, kuin kukkasella,
    Aika lyhyt meillä;
    Siellä ilo loppumaton,
    Niinkuin enkeleillä.

    3. Täällä sydän huokaileepi,
    Itku silmän täyttää;
    Siellä sydän iloitseepi,
    Silmä riemun näyttää.

    4. Sinne toivon siivin, sinne
    Sydän pieni lennä;
    Siellä kun on kotomaani,
    Sinne tahdon mennä.

17.* Lapsen laulu.

    1. Lapsi olen laulavainen,
    Pieni vielä voimaton,
    Huvitusta halaavainen,
    Huikennellen huoleton.

    2. Varjeltuna vanhemmilta,
    Armas, vietän aikoja,
    Suojeltuna suuremmilta
    Olen vailla vaivoja.

    3. Aina löydän avoimena
    Äidin helman hupaisen;
    Isän polven istuimena
    Tunnen minä turvaisen.

    4. Eipä äidin rakkautta
    Vaivatkaan voi vähentää,
    Isän hyvän hartautta
    Elon huolet hävittää.

    5. Kielto taikka käskeminen
    Armas ompi äidiltä.
    Opin, neuvon ottaminen
    Intoisempi isältä.

    6. Siis on syytä nuoruudessa
    Heitä hyviu kuulemaau,
    Vanhemmille vanhuudessa
    Vielä armon antamaan.

18.* Kesälle.

    1. Nyt on suvi suloinen
    Parhaallansa päällä,
    Muilta mailta lintusetkin
    Laulelenmt täällä.

    2. Jo nyt puitten lehdetkin
    Miehuutensa täyttää,
    Ruohot, ruusut, kukkasetkin
    Kauneuden näyttää.

    3. Makeita mansikoita
    Syödä saadaan kohta,
    Toinen kylki kumminkin jo
    Punaiselta hohtaa.

    4. Ne on aina ennenkin
    Suomen herkut olleet.
    Ensimmäisnä kypsyneet ja
    Syötäviksi tulleet.

19.* Lapsukaisten koululaulu.

    1. Koska meitä käsketään
    Mielessämme pitämään
    Neuvoa ja opetusta,
    Joista saamme valistusta,
    Niin ne kaiken ikämme
    Mielessämme pidämme.

    2. Ahkerat ja siivot me
    Aina olla tahdomme,
    Nöyrät myös ja kuuliaiset,
    Jumalaamme luottavaiset,
    Jota aina armostaan
    Valmis onpi auttamaan.

    3. Pikku taulut, kirjaset
    Meille ovat mieluiset,
    Niistä monet opit saamme,
    Tuta myöskin Jumalaamme.
    Tätä koulu tarkoittaa,
    Joka meitä opettaa.

    4. Lapsi raukat, jotka vaan
    Kulkumaille ajetaan,
    Jäävät ilman opetusta,
    Oppivat he pahennusta;
    Isä hyvä, laupias,
    Auta, hoida lapsias!

20.* Mennyt aika.

    1. On mennyt aika vielä
    Hyvästi mielesseän,
    Kun riemun, rauhan tiellä
    Iloitsin syömmessain.
    Ja en pahasta tiennyt,
    Tai muusta vaivasta.
    Jos vaan lie tieni vienyt
    Kotihin koulusta

    2. Myös niityt, nurmet vielä
    On mulla muistossa.
    Mitenkä muinoin siellä
    Juoksimme joukossa.
    Kun päivän paistaessa
    Ajoimme perhoja.
    Tai niiden puuttehessa
    Poimimme kukkia.

21.* Lapsen laulu leskelle, isän kuoltua.

    1. Älä itke, äitini.
    Älä äiti kulta.
    Että kuoli isäni.
    Puoliso myös sultn.

    2. Älä muista murhetta;
    Tuoll' on kirkas taivas.
    Poikas torjuu puutetta,
    Vähentääpi vaivas.

    3. Kätyläiset lapsella
    Viimein vahvistuvat.
    Miehuus, voima varrella
    Kerran kukoistuvat.

    4. Anna ajan ehtiä,
    Huoles minä maksan;
    Leipä paisuu leveä.
    Koska kyntää jaksan.

22. Kesä.

    1. Nyt kesä kaunis tullut on
    Ja talvi mennyt suloton.
    Nyt nurmet, lehdot vihannoi
    Ja lintuin ilo-laulut soi.

    2. On luonto juhlapuvussaau
    Ja kaikk' on kauneutta vaan.
    Siis kiitos Hälle, kiitos oi!
    Mi kevään kauniin meille soi.

    3. Oi jospa sydämmissäkin
    Nyt oisi kesä suloisin.
    Oi jospa lapset Suomenmaan
    Nyt kaikki riemuitsisi vaan!

23. Kylväjä.

    1. Mä kynnän kylvän peltoni
    Ja uhraan kaikki voimani.
    Oi siunaa, isä taivoinen.
    Tuo köyhän jyvänen.

    2. Lähetä pilvi satamaan
    Ja päivä kulta paistamaan.
    Niin jyvä itää ilolla
    Maan mustan povessa.

    3. Ja unestansa heräten.
    Mullasta päänsä nostaen,
    Se lehdet hienot »varresta
    Kurottaa kohden taivasta.

24. Uutispuuro.

    1. Pellolla tuolla kauniilla, missä
    Kypsä jo ruis oli keltainen.
    Sirpit kourassa, kyyryksissä
    Leikkasi väki hikoillen.

    2. Sänkistä peltoa poikki ja pitkin
    Juoksimme lapset laulellen;
    Sänki se pisti, Ines jo itki.
    Toisetpa naureli ilkkuillen.

    3. Viljakullan leikattuansa
    Sitoivat sitten lyhteisin.
    Lyhteistä sitten kohdastansa
    Kuhilaita jo laitettiin.

    4. Seisoipa kotvan pellolla vilja.
    Riiheen sieltä se ahdettiin;
    Riihen lämmitti Maija ja Hilja,
    Siellä se orsilla kuivui niin.

    5. Niin ylihuomenna aamusta asti
    Riihessä puitihin kolkuttain.
    Varstoilla lyöden ankarasti.
    Niin jyvät tähkistä irroittain.

    6. Myllyyn Matti aamulla läksi
    Uutisviljaa jauhattamaan.
    Jauhot toi, ja illalla täksi
    Patanen pantiin kiehumaan.

    7. "Lapset! jo valmis on uutispuuro
    Käykää sitä jo maistelemaan!"
    Huudolle tuolle ei ollut kuuro
    Lapsista pienin, ei suurinkaan.

    8. Lauri tupahan tuulena juoksi
    Huutaen: "uutispuuroa hei!"
    Lakkia päästään kiirehen vuoksi
    Nulikka ottaa muistanut ei.

    9. Vaaripa vanha, harmaahapsi.
    Luki nyt ensin siunauksen.
    Amenen sitten jok'ainoa lapsi
    Lausui hartaan, hiljaisen.

    10. Puuron silmähän nuorta voita.
    Puuron niin valkoisen, kauniin ah!
    "Riika, Riika, no lusikoita
    Miks'et tuonut jo pöydälle, kah!"

    11. Laurilla lusikka täys' oli heti.
    Silmään kastoi ja maltiton oi!
    Puhaltamatta suuhunsa veti,
    Niin poltti suunsa, no voi, voi, voi!

23. Syksy.

    1. Synkkä syksy tullut on
    Tänne Pohjan periin;
    Myrsky otti asunnon
    Järvihin ja meriin.

    2. Hallakin nyt yöksi vaan
    Pienet purot sulkee;
    Synkät pilvet kulkuaan
    Taivahalla kulkee.

    3 Maahan kukka kallistuu.
    Koht' tuon lumi peittää;
    Nurmen ruoho hallistuu.
    Kesä pukuns Keittää.

    4. Nyt on kaikki hedelmät
    Syötävinä hyvät;
    Lehdet puista heltiivät.
    Maassa kellistyvät.

    5. Lintusetkin riemuiset
    Suomesta jo läksi;
    Etelähän pääskyset
    Rientää edemmäksi.

26.* Luistelijat.

    1. Jo tuulee pohjonen.
    Jo peitti lumi maamme.
    Jo järvi sininen
    On jäässä, luistaa saamme.
    Jos nipistäiskin nenää,
    Ei viihdy tuvass' enää.

    2. Kas, kuinka läikkyy jää.
    Kuin kirkas peili aivan.
    Ja ihana on sää.
    Ja selv' on kansi taivaan.
    Hei! lennä, luistin, lennä!
    Kuin nuoli anna mennä!

    3. Se, joll' on luistimet,
    Ne jalkahansa pankaan.
    Vaau pienet poikaset,
    Ne seisahtukoot rantaan.
    Voi, katsos pientä veikkaa.
    Kuin kaatui kuperkeikkaa!

27. Jouluilta.

    1. Kas, kas joulukuustamme,
    Kuin on kauniin kaunis se!
    Kas kuin loistaa kynttilät!
    Omenoita vehreät
    Oksat kantaa näätpä vielä
    Karamelliakin siellä.

    2. Ympärillä kuusosen
    Tanssailemme riemuiten,
    Yksinään ei kukaan saa
    Nyrpeillen nyt kuhnustaa.
    Lassi, Liisi, Onni, Maikki,
    Yrjö, tulkaa rinkiin kaikki!

    3. Salin ovi aukee huu!
    Sarviniekka, partasuu
    Sisään sieltä pilkistää.
    Turhaan meitä peljättää
    Koittaa, päällä nurin nuttu.
    Joulupukki, vanha tuttu.

    4. Liuhtoparta jakamaan
    Alkaa joululahjojaan.
    Lassi saapi sapelin,
    Liisa kirjan kaunihin;
    Maikin osaks joutuu nukki.
    Niin sen säätää joulupukki.

    5. Onni saapi hevosen.
    Ruskon liinaharjaisen;
    Pukki kääntyy lähtemään.
    Yrjö jääpi yksinään
    Ilman lahjaa, poika raiska.
    Vaan miks on hän ollut laiska?

    6. Itkemään hän hyrähtää
    Pukki tuosta heltiää.
    Tinasotilasta kaks
    Antaa hälle. Ahkeraks
    Lupaa Yrjö tulla heti —
    Hymyyn pukki suunsa veti.

    7. Joulupukki läksi. Vaan
    Kaiken iltaa riemuillaan
    Ympärillä kuusosen.
    Kunnes Nukku-Mattinen
    Saapuu unilahjoinensa
    Sitten kukin vuoteellensa.

28. Tähti-kynttilät.

    1. Kas kuiu kirkkaat kynttilät
    Loistaa taivahilta!
    Jouluako viettävät
    Taivaassa jok' ilta?

    2. Äiti, siellä lienee vain
    Kaunis joulukuusi!
    Käsiään nyt taputtain
    Pikku Aino huusi.

    3. Mitäs äiti muuta kuin
    Myönsi pienellensä.
    Tuosta Aino hymy-suin
    Virkkoi äidillensä:

    4. "Joulukuusen valossa
    Lauletaankos siellä?
    Entäs joululahjoja
    Tarjotaankos vielä?"

    5. "Enkelit siell' ainiaan
    Ylistävät Isää,
    Joka armolahjojaan
    Luoduillensa lisää.

    6. Siellä heidän seurass' on
    Myös pien' Antti veikko.
    Rauhallinen, kivuton,
    Eikä enää heikko".

    7. Ääneti nyt Aino vaan
    Katsoi illan tähtiin,
    Pisarainen poskellaan
    Kiiltämässä nähtiin.

    8. Mutta ääress' ikkunan
    Seuraavana vuonna
    Kuultiin äidin kuiskaavan:
    "Aino Antin luona!"

29. Poikain laulu mäkeä laskiessa.

    1. Pojat, poikaset, matkahan, hoi!
    Kuka ei joukkoon,
    Menköhön loukkoon,
    Talvi poikaset rivakat loi.
    Keli on paras,
    Rautaiuen jalas
    Iljangolla kirskuen soi.

    2. Pojat, poikaset, kellekö sois
    Kunnian kirkkaan?
    Päällikön virkaan
    Kenpä meistä nyt kelvata vois?
    Se, joka juoksee
    Koht' emon luokse.
    Kun hän kaatui, ei pantava ois.

    3. Pojat, poikaset, täss' olis mies,
    Silmänsä loistaa,
    Poskensa paistaa,
    Niinkuin oisi ne paahtanut lies.
    Kas kuin hän lentää.
    Saattaispa entää
    Joen rantahan asti kenties.

    4. Tytöt, tyttöset, tieltä nyt vaan!
    Ankara tulee
    Ajo nyt mulle.
    Vauhtiin kun ma kelkkani saan.
    Kupperikeikka
    Paha on seikka.
    Vaan ei hätää, kun noustahan vaan.

    5. Pojat, poikaset, kilpa nyt on!
    Liukas on rata
    Tulkohon sata.
    Minäpä olen voittamaton!
    Ahtehet raikkuu,
    Kankahat kaikuu,
    Minäpä olen voittamaton!

30. Varpusen viserrys.

    1. Ma olen pieni parka,
    Juur halpa muodoltani,
    Vaan huolestunut, arka
    En ollut aikoinani.

    2. Eip' ole syytä surra;
    On takki mulla hyvä.
    Ja kelpo nokka purra.
    Ja edessäni jyvä.

    3. Ja höyhen-lakki päässä
    On oiva kaikin puolin.
    On varpaat vähän jäässä,
    Mut mitä tuosta huolin.

    4. Voineehan toimeen tulla,
    Ei siis saa surra suotta.
    Ei ole hätää mulla.
    Jo olen toista vuotta.

    5. Jos ohut olis takki
    Ja lunt' ois paljon tiellä,
    Ja päästä putois lakki.
    En epäilisi vielä.

    6. Sais kenties jossain suojan
    Ja löytäis jonkun jyvän;
    Taivaassa tiedän Luojan
    Ma laupiaan ja hyvän.

31. "Kuu kiurusta kesään".

[Kiuru = leivo.]

    1. Hip hap huu.
    Nyt on Huhtikuu!
    Pakkas-herra kaiken yötä
    Ahkerast' on tehnyt työtä:
    Eilen pehmennyt
    Hank' «n vahva nyt.

    2. Lapsoset,
    Pojat, tyttöset.
    Joutukaapa selkään hangen;
    Leikkiä nyt lyödä sangen
    Hausk' on armaassa
    Aamu-ilmassa!

    3. Nähkää, voi,
    Kuin on kirkas koi!
    Kiteet timanttien lailla
    Hohtaa metsissä ja mailla.
    Sali kuninkaan
    Eip' oo moinen vaan.

    4. Kuulkaa, kuin
    Kiuru sulo-suin.
    Kaukaa tullen ensi kerran.
    Kunniaksi maan ja Herran
    Laulaa: "liriluu.
    Kesään on vaan kuu!"

32. Mansikka-aikana.

    1. Nyt kesä kulta vallitsee
    Ja nurmet vihannoivat.
    Nyt linnut puissa laulelee
    Ja paimen-pillit soimat.

    2. Nyt tuoksuavat kukkaset
    Jo kankahilla, soilla.
    Ja posket onpi punaiset
    Jo mäen mansikoilla.

    3. Nyt kaikki uudet kasvot saa:
    Myös pienet lapsukaiset
    Nyt ruusupäisnä ruskottaa
    Kuin maalla mansikkaiset.

    4. Kuin hauska silloin lapsien
    On mansikassa olla!
    Saa poimien ja maistellen
    He käydä nurmikolla.

33. Mirri sairastaa.

    1. Ikävän nyt kerron teille:
    Mirri sairastui.
    Paha oli ilma eilen.
    Mirri vilustui.
    Nyt on vaivaa ystävällä
    Senhän arvaatkin,
    Kaikk' on kipeätä hällä,
    Nenä, varpaatkin.

    2. Minä häntä silittelin,
    Hän ei hyrrännyt:
    Maidollakin mairittelin,
    Hän ei lerkkinyt.
    Äiti makkarankin osti,
    Mirrilleni vei;
    Mirri päätänsä vaan nosti,
    Sanoi: "kiitos; ei!"

    3. Viimein vaarin tohvelihin
    Mirri löysi tien;
    Kävi sinne hyyryksihin,
    Ystäväni pien'.
    Hist! hist! lapset, hiljaa aivem!
    Antaa maata vain:
    Uni huomiseksi vaivan
    Pois vie pienoltain.

34. Sinne meni!

    1. "No auttakaa, hyvät ihmiset, oi!
    Jo maahan meni nyt multa
    Niin makeat maidot ja juustot ja voi
    Ja herttainen kerma kulta!"

    2. Näin huutavi Liisa muori nyt
    Ja rattaiden luokse hän karkaa,
    Mut siellä on kaikki särkynyt,
    Voi sinua, Liisa parkaa!

    3. Liisa oli maitomuori.
    Liisall' oli koira nuori,
    Vahti oli nimi sen.
    Maitokuormaa vetäissänsä
    Metsään loi se silmiänsä,
    Niinkuin mitä hakien.
    Olispa jo useasti
    Mennytkin ties minne asti,
    Vaan kun valpas Liisa esti.
    Niin se aisoissansa kesti.

    4. Mutta kerran sattui niin:
    Kulki he taasen kaupunkiin,
    Liisa ilomiellä.
    Vahti — mitä vielä! —
    Suruissansa vaan
    Toimeen tukalaan.
    Niin juur' siellä,
    Missä juoksee puro pien'
    — Huh, kun juttu tää
    Hirvittää! —
    Jänis hyppäs poikki tien!

    5. Liisa hämmästyi,
    Liisa äimästyi;
    Siunas kerran, toisen,
    Nähden pedon moisen.
    Vahti hyörähti,
    Vahti pyörähti.
    Haukahti ja — sillä erää
    Lähti jänön perään.

    6. Katsokaas nyt vääräsäärtä:
    Tuolla pitkin ahon äärtä
    Juoksee kiskoo,
    Koipiaan viskoo.
    Vahti poika koittaa
    Pupu parkaa voittaa,
    Mutta äkkiäpä — rops! ja rapö!
    — Voi sinua tuhma laps! —
    Nyt sun kävi sillä kurin:
    Rattaat meni narin nurin.
    Liisa kävi parkuun.
    Jänis pääsi karkuun!

35. Kouluelämästä.

    1. Päivä koittelee
    Kaunis, kultainen;
    Äiti huutelee:
    "Nouse lapsonen,
    Siunaa itsesi,
    Lue läksysi!"

    2. Uni ahdistaa
    Pienen silmiä.
    Huoli haihduttaa
    Unen pilviä:
    Nousee vuoteeltaan,
    Koht' on vaatteissaau.

    3. Sitte ahkeraan
    Läksyt lukeepi,
    Laskee laskujaan,
    Karttaan katsoopi.
    Näin on valmis hän
    Kouluun lähtemään.

    4. Siellä kunnolla
    Kaikki osaapi;
    Iloll', innolla
    Neuvot kuulevi.
    Saapi kymmenen
    Todistuksehen!

    5. Mutta Matti on
    Kauan nukkunut,
    Läksyn luennon
    Laiminlyönyt, mut —
    Nyt se raukka saa
    Nurkass' mokottaa. —

36. Poika koulumatkalla.

    1. Pikku poika kapsuttaa
    Kouluun, kirjat kainalossa;
    Pakkanen jo paukahtaa,
    Lumi hyörii nietoksissa;
    Nenä punoittaa,
    Poikaa paleltaa,
    Päätään pieni koettaa.

    2. Joulupukki kurkistaa
    Tuolta vintin ikkunasta;
    "Ahkera on varmaan tää".
    Niin hän tuumii poikasesta.
    "Lakin paremman
    Palkaks' ahkeran
    Voin ma hälle lähettää".

37. Kuolema.

    1. "Oi, onko käärme kuolema,
    Mi ihmisiä sortaa,
    Ja manan berran nuolena
    Meilt' elon armaan murtaa,
    Vai enkelikö ehkä lie,
    Mi taivahasen lentää
    Ja sielun sinne ylös vie,
    Kun korkeutta entää?"

    2. Niin lysyi Anna siskoltaan,
    Katsahtain kirkkotarhaan,
    Ja siihen sisar itkultaan
    Sai sanoneeksi: "varmaan
    On kuolo käärme kamala
    Pahoille; elon tiellä
    Ken vääryytt' yhä harjoittaa,
    Saa pahan palkan siellä.

    3. Mutt' enkelinen loistava,
    Niin kaunokainen, vieno,
    Kuin aurinkoinen koittava
    Ja utusiipi hieno
    Hän silloin on, kun hyvän luo
    Hän rientää liihoitellen,
    Ikuisen onnen hälle suo
    Armaasti hymyellen."

    4. Nyt Anna sinisilmänsä
    Korotti taiveehille,
    Hän laski ristiin kätensä
    Ja lausui enkelille:
    "Jos hyväksi nyt näet mun,
    Niin tänne liihoittele
    Ja sinne, jossa kaivatun
    Näiin veljen, johdattele!"

    5. "Vaan jospa nyt et tulekaan.
    Niin ohjaa aina tieni
    Ja puhtahana kätke vaem
    Ätun sydnmmeni pieni.
    Niin että kerran tulla saan
    Sun luokses, enkel' armas;
    Siks' sielustani poista vaan
    Sä synnin myrkky karvas!"

* * * * *

    Jesus maailman valkeus,
    Anna valos meille ioistaa!
    Isän kunnian kirkkaus,
    Pimeytemme sä poista!
    Anna meille uusi mieli,
    Uudet korvat, uusi kieli!