LASTEN LAULUJA

Koonnut

IMMI HELLÉN

Kyläläisten kirjasia
II sarja, vihkot 11-20

Porvoossa, Werner Söderström'in kirjapainossa, 1899.

SISÄLLYS:

Miksi en laulaisi. 1. Lasten virsi. 2. Kouluvirsi. 3. Rukous. 4. Isänmaa. 5. Virsi kotimaan puolesta. 6. Herra taivahan. 7. Maamme. 8. Aamulaulu. 9. Sinun maasi. 10. Maalleni. 11. Sotilaspoika. 12. Vaasan marssi. 13. Maani. 14. Hymni. 15. Ohoh kullaista kotia! 16. Pimiä iloton pirtti. 17. Varpunen. 18. Mökin poika. 19. Kansakoulun laulu. 20. Kansakoululasten laulu koulumatkalla. 21. Kodista erotessa. 22. Älä itke äitini. 23. Väinämöisen soitto. 24. Lintuselle. 25. Huomenkello. 26. Joululaulu. 27. Kehtolaulu. 28. Mennyt aika. 29. Talvilaulu. 30. Matkapolska. 31. Keväällä. 32. Pääskyselle. 33. Leivoselle. 34. Lähteelle. 35. Kiiltomato. 36. Kalastaja. 37. Blankan kalastaja. 38. Poikani. 39. Pikku Lauri. 40. Kiikussa. 41. Lintu, kukka ja lähde. 42. Kellot kaikuu. 43. Mitä muut? 44. Tähtilaulu. 45. Oi, jos oisi sydämmeni. 46. Mansikka-aikaan. 47. Mökin laittaja. 48. Kansalaislaulu.

Miksi en laulaisi.

    Laulavat Lapinki lapset,
    Heinäkengät heittelevät,
    Hirven harvoilta lihoilta,
    Petran pienen pallehilta;
    Niin miksen minäki laula,
    Miksei laula meiän lapset,
    Ruoalta rukihiselta,
    Suulta suurukselliselta.

    Laulamat Lapinki lapset,
    Heinäkengät heittelevät,
    Vesimaljan juotuansa,
    Petäjäisen purtuansa;
    Niin miksen minäki laula,
    Miksei laula meiän lapset,
    Juomalta jyvälliseltä,
    Oluelta ohraiselta.

    Laulavat Lapinki lapset,
    Heinäkengät heittelevät,
    Nokisilta nuotioilta,
    Hiilisiltä hiertimiltä;
    Niin miksen minäki laula,
    Miksei laula meiän lapset,
    Lavitsoilta lautaisilta.
    Huonehilta honkaisilta.

Kanteletar.

1. Lasten virsi.

    1. Mä silmän' luon ylös taivaaseen
    Ja käten' yhtehen liitän;
    Sua, Herra, ystävä lapsien,
    Mä sydämmestäni kiitän.

    2. Ah, iloist' on sua ylistää,
    Ja mielellän' mä sen teenkin;
    Mä tiedän: et mua hyljää sä,
    Vaan katsot myös vähäiseenkin.

    3. Oi kiitos kaikesta, mitä soi
    Sun armos armosta mulle,
    Oi kiitos muustakin, jot' en voi
    Mä tyystin lausua sulle!

    4. Mä olen taimi sun tarhassas
    Ja varten taivasta luotu,
    Sun isällisehen huomahas:
    Jo syntymästäni suotu.

    5. Mua suojaa sä, Isä armoinen,
    Sun Henkes voimalla vielä,
    Ja tieni johdata taivaaseen,
    Ijäiseen elohon siellä!

2. Kouluvirsi.

    1. O Herra kaikkvaltias,
    Jok olet meidät luonut
    Ja sulasta sun armostas
    Niin paljon hyvää suonut,
    Meit' auta tahtos täyttämään,
    Sun lahjas kalliit käyttämään
    Uskollisesti aina!

    2. Me saimme ruumiin raittihin
    Kautt' armos isällisen
    Ja kuvas mukaan kallihin
    Sielumme järjellisen,
    Niill' että nimes kunniaa
    Me pyytäisimme kartuttaa
    Taidossa, totuudessa.

    3. Meit' auta, Isä armias,
    Sä Luoja, elon lähde,
    Noudattamaan sun tahtoas,
    Hyvyytes suuren tähden,
    Kristillisissä avuissa,
    Myös tiedoissa ja tavoissa,
    Rauhassa, rakkaudessa!

    4. Aikaamme auta muistamaan.
    Jok' kulkee joutuisasti,
    Sen vuoksi ahkeroitsemaan
    Hartaasti, taitavasti!
    Karkoita meistä kankeus,
    Luo meihin halu, hartaus
    Kaikissa menoissamme!

3. Rukous.

    1. Oi Herra, siunaa Suomen kansa,
    Suo sille runsas armosi,
    Se kaikiss' että vaiheissansa
    Sun oma kansas olisi!
    Suo uskollisuus, vakuus meille,
    Menestys elämämme teille!

    2. Oi Herra, siunaa Suomen maamme
    Runsailla taivaan lahjoilla,
    Ett' ahkeralla työllä saamme
    Ain' elämämme tarpeita!
    Suo lastenlastemmekin sillä
    Sun laupeudestas vielä kiittää!

4. Isänmaa.

    Jumala kaikkivaltias,
    Maatamme suojaa voimallas,
    Niin sodassa kuin rauhassa,
    Ja murheen, ilon aikana.

5. Virsi kotimaan puolesta.

    1. Oi kuningasten kuningas,
    Sä maan ja taivaan valtias,
    Myös tälle maalle silmäs luo
    Ja armos runsaat lahjat suo!

    2. Vähäinen meidän kansa on,
    Maailman silmiss' arvoton;
    Vaan mitä mahtavinkaan vois,
    Jos voimaa sult' ei saanut ois!

    3. On edessäs kuin tomu vaan
    Suuruudet, voimat, vallat maan;
    Kun viittaat, korkein alenee
    Ja matalaiset ylenee.

    4. Kuink' usein juuri valitset
    Aseikses pienet, alhaiset,
    Siks' että Sinun voimasi
    Selvemmin heissä näkyisi.

    5. Oi Herra, kuule meitä myös,
    Tee meissäkin sun armotyös!
    Suuruutta emme rukoile,
    Me pienuuteemme tyydymme.

    6. Jos meidän kansa aina sais
    Vaan olla palvelijanais,
    Sun töitäs aina toimittaa,
    Valistua ja valistaa!

6. Herra taivahan.

    1. Herra taivahan! Kuule huutoan',
    Armos suojaan taas sulje mua!
    Suo mulle aina Siunaus, rauha;
    Luoja, Luoja mä ootan sua.

    2. Aamuin uudistat Armos avarat;
    Isä, tue ja johda mua!
    Vaaroista hellin Varjele huolin!
    Luoja, Luoja,: mä ootan sua.

7. Maamme.

    1. Oi maamme, Suomi, synnyinmaa!
    Soi sana kultainen!
    Ei laaksoa, ei kukkulaa,
    Ei vettä, rantaa rakkaampaa,
    Kuin kotimaa tää pohjainen,
    Maa kallis isien!

    2. On Suomi köyhä, siksi jää,
    Jos kultaa kaivannet.
    Sen vieras kyllä hylkäjää,
    Vaan meille kalliin maa on tää;
    Sen salot, saaret, manteret
    Ne meist' on kultaiset.

    3. Sun kukoistukses kuorestaan
    Kerrankin puhkeaa;
    Viel' lempemme saa nousemaan
    Sun toivos, riemus loistossaan,
    Ja kerran laulus, synnyinmaa,
    Korkeemman kaiun saa!

8. Aamulaulu.

    1. Tuhanten rantain partahilla
    Heräjä, armas synnyinmaa!
    Heräjä, taivaan rantehilla
    Jo aamun koitto leimuaa!
    Ikävä yös on haihtuva
    Ja valon riemu voittava.
    Tuhanten rantain partahilla
    Heräjä, armas synnyinmaa.

    2. Sun kyyneleesi kuivukohot
    Kuin kaste aamun tuulihin!
    Keväimen kylmät lauhtukohot
    Ja ruusut nouskoot kasvoihin!
    Kukiksi nuput puhjetkoot,
    Ja mielet, toiveet tointukoot!
    Sun kyyneleesi kuivukohot,
    Kuin kaste aamun tuulihin.

9. Sinun maasi.

    1. Laps Suomen, älä vaihda pois
    Sun maatas ihanaa!
    Sill' leipä vieraan karvast' ois
    Ja sana karkeaa.
    Sen taivas, päiv' on loistoton,
    Sen sydän sulle outo on.
    Laps Suomen, älä vaihda pois
    Sun maatas ihanaa!

    2. Laps, Suomen, kaunis sull' on maa,
    Ja suuri, loistokas, veet välkkyy,
    Maat sen vihoittaa,
    Sen rant' on maineikas.
    Jo kirkas, päivä lämpöinen
    Ja taivas tuhat tähtinen.
    Laps Suomen, kaunis sull' on maa
    Ja suuri, loistokas.

    3. Laps Suomen, armas maasi tää
    Siis muista ainiaan!
    Sull' onnea ja elämää
    Ei muuall' ollenkaan.
    Jos minne tiesi olkohon,
    Niin juures synnyinmaassa on!
    Laps Suomen, armas maasi tää
    Siis muista ainiaan!

10. Maalleni.

    Oi Suomi, isän, äidin maa,
    Ei sua vieras sortaa saa,
    Ei vallat vääryyden;
    Kun olen jäsen kansasi,
    Sull' elän, kuolen Suomeni,
    Tää ota heikko uhrini,
    Sä maani armainen.

11. Sotilaspoika.

    1. Mun isän' oli sotamies, ja nuori, kauniskin,
    Jo viisitoista vuotisna hän astui rivihin.
    Tiens' aina kulki kunniaan,
    Iloisin mielin kärsi vaan
    Hän kylmää, nälkää, haavojaan,
    Mun isän' armahin.

    2. Ma lapsi olin, kun hän läks, ja loppui rauha maan,
    Mut uljasta en käyntiään unhoita milloinkaan;
    Hattunsa muistan töyhtöineen
    Ja muodon ahavoittuneen
    Ja kulmakarvat varjoineen, —
    Ne muistan ainiaan.

    3. Ma köyhä olen orpo nyt, syön leipää vierahan,
    Ma turvan, kodin kadotin kanss' isä vainajan;
    Vaan vaikertaako huolisin!
    Korkeemmaks aina kasvankin,
    Ma poika kelpo sankarin
    En joudu hukkahan.

    4. Kun viisitoista vuotta vaan ma kerran täyttää saan,
    Samaanpa käyn mä taisteluun ja nälkään, kuolemaan.
    Miss' ankarimmin luodit soi,
    Taajimmin tulta salamoi,
    En sinne käymätt' olla voi
    Tiet isäin astumaan.

12. Vaasan marssi.

    1. Miss' aukee laaja Pohjanmaa,
    Veet merten, virtain vaahtoaa,
    Me siellä maassa hallojen
    Niin kasvoimme kuin kuuset sen:
    Ei niitä sää
    Voi säikyttää,
    Ei kuihtumaan
    Saa talvetkaan
    Ei puute, kurjuus korpimaan.

    2. Kuin aallot järvein tuhanten
    Käy rannoillamme yhtehen,
    Niin liittohon myös meidät saa
    Sun nimes, kallis synnyinmaa.
    Jos vainomies
    Sun sulkee ties,
    Niin kuolemaan
    Me taistellaan
    Kuin Vaasan urhot ainiaan.

    3. Et turvatta sa, Suomi, jää.
    On vankka pohjas ranta tää,
    Ja muuris meidän olla suo,
    Jot' eivät myrskyt maahan luo.
    Pois unteluus
    Ja hervakkuus!
    Niin onnehen
    Vaan pohjaisen
    Vie kunto, työ sen poikien.

13. Maani.

    1. Mun maani murheen yöstä
    On noussut valohon,
    Ja lapsiensa työstä
    Se riemun saakohon.
    Siis siskot sekä veikot Nyt työhön eestä maan,
    Ei liene voimat heikot, kun kaikin taistellaan.

    2. En löydä vertaa maani Suloisen, ihanan,
    En vaihtais onnelaani,
    En mahtiin maailman.
    Niin soisko ihmiselle
    Muu soitin vierasten,
    Kuin soipi sydämmelle
    Tää kannel kotoinen.

14. Hymni.

    1. Oi terve Pohjola,
    Isäimme onnela!
    Voimamme
    Henkemme
    Me sulle uhraamme.

    2. Oi terve urhola,
    Vapauden valkama!
    Sointuisuus,
    Vakavuus
    On meidän oppiamme.

3. Oi terve vapaus, Sä kansain ihanuus! Eipä ken Orjuuteen Voi syöstä poikiamme. Terve, terve, terve, sä Suomen maa!

15. Ohoh kullaista kotia!

    1. Lämmin paita liinainenki
    Oman äitin ompelema;
    Vilu on vaippa villainenki
    Vaimon vierahan tekemä.

    2. Lämmin on emosen sauna
    Ilman löylyn lyömättäki;
    Kylmäpä kyläinen sauna,
    Vaikka löyly lyötäköhön.

    3. Koria kotoinen leipä,
    Jos on täynnä tähkäpäitä;
    Vihavainen vieras leipä,
    Vaikka voilla voituohon.

    4. Millainen emosen vitsa,
    Ruokoinen isosen ruoska,
    Joskon viikon virpokohon,
    Rupeaman ruoskikohon;

    5. Vitsa vierahan verinen,
    Kyläläinen kynnäppäinen,
    Josko kerran iskeköhön,
    Tahi puolen koskekohon.

    6. Ohoh kultaista kotia,
    Armasta ison eloa!
    Jos oli leipeä vähempi,
    Niin oli unta viljemmältä;
    Ei toruttu torkunnasta,
    Makoomasta ei manattu.

16. Pimiä iloton pirtti.

    1. Oli mulla muoto muinen,
    Oli muoto muien rinnan,
    Kun mä notkuin nuorempana,
    Kasvoin heinän karvallisna.
    Hyvä oli lapsen lassa olla
    Hyvän vanhemman varassa;
    Ikävä isättä olla,
    Outo äitittä eleä,
    Vaiva suuri vanhemmatta:
    Pimiä isoton pirtti,
    Vaikka päivä paistakohon,
    Sokia emoton soppi
    Vaikka kuu kumottakohon.

17. Varpunen.

    1. Jos ruikutella voisin
    Ma kielin sataisin,
    Tai kiurusena oisin
    Kohoova pilvihin,

    2. Niin aina kiitteleisin
    Suloista Suomea,
    Ja Jumalalle veisin
    Ma huokauksensa.

    3. Hän silmät ehkä loisi
    Myös meihin raukkoihin
    Ja päivän paistaa soisi
    Saloihin synkkihin.

    4. Ei ääni mulle suotu
    Oo satakielisen;
    Heikoksi siipi luotu,
    Ei kanna taivaasen.

    5. Vaan laulustani kuiten
    En huoli vai'eta,
    Kun ääni lintuin muitten
    Ei kuulu talvella.

    6. Parempii laulajoita
    Keväällä ehtinee,
    Niin kuunnellessaan noita
    Jo varpu vaikenee!

18. Mökin poika.

    1. Jo hetken oon nyt heilunut
    Mä kirves käissäni.
    Ja hongan oisin kaatanut,
    Vaan vaipui voimani.

    2. Ol' ennen mulla kuntoa,
    En silloin uupunut;
    Vaan vehkaleivän syötyä,
    On ruumis riutunut.

    3. Jos kurja muunne muuttaisin
    Jo tästä seudusta,
    Niin leivän ehkä löytäisin
    Ja palkan vaivasta.

    4. Vaan vaikka siellä saisinkin
    Ma ruuan runsahan.
    Niin vaikea on kuitenkin
    Mun saada matkahan.

    5. Sill' oisko seudut, maisemat
    Niin siellä herttaiset?
    Ja oisko kummut, kukkulat
    Kuin meillä metsäiset?

19. Kansakoulun laulu.

    1. Jumalan yrttitarhassa
    Me kasvaa saamme kauniissa,
    Ja valkeuteen nostamme
    Kuin kukkasetkin katseemme.

    2. Jumalan rakkaus se on
    Valomme armas, verraton,
    Se meitä maasta nostattaa,
    Ja taivaan lapsiks kasvattaa.

    3. Oi käyttäkäämme aikamme
    Valossa vaeltaaksemme,
    Ja kasvakaamme uskossa
    Ja taivaan rakkaudessa!

20. Kansakoululasten laulu koulumatkalla.

    1. Me kuljemme nuoruuden kukkiessa
    Ja aamujen armaiden kastehessa;
    Me kuljemme syksyt ja talvetkin
    Yl' nietosten, jäätyneen järvenkin.
    Käv' pirtti ahtahaks,
    Ja tiemme mieluisaks,
    Ja kulkumme laulu saa uljahaks
    Kun valkeuden Herra meit' matkalla vie
    Ei pitkältä tunnu tää onnekas tie.

    2. Me maallemme oomme kuin aamuinen koi,
    Min ruskosta päivä viel' valjeta voi,
    Sen vihrehin laiho, min rakkaus luo,
    Mi heelmien toivossa kukkia tuo.
    Oi oota kaunis maa,
    Sun laihos kasvantaa;
    Me joudumme taistojas taistelemaan
    Ja kuormias kantaan, sua suojelemaan!
    Sun uskoas, valkeuttas varjelemaan!

    3. Niin meidän on käydä tää koulumme tie
    Kuin haapojen höydyn, sen tuuli kun vie,
    On taivaassa Taatto, mi johdattelee,
    Hän meidätkin maahamme juurruttelee.
    Oi nouse kaikumaan,
    Nyt laulu, riemuisaan;
    Kyll' hetkemme joutuvi aikoinaan!
    Nyt kuljemme toivossa rukoellen
    Ja kukkien heelmiä vartoellen.

21. Kodista erotessa.

    1. Mull' laakson liepehellä
    On koti rauhaisa,
    Siell' armas käyskennellä
    On lehdoissa.
    Terve tuhansin,
    Seutu kallihin!
    Siell' armas käyskennellä
    On lehdoissa.

    2. Kun erkanen mä täältä
    Nyt leikkipaikaltain,
    Niin tuntuu synkeältä
    Mun rinnassain.
    Viime terveisen'
    Sulle, laaksonen!
    Niin tuntuu synkeältä
    Mun rinnassain.

    3. Kun kuolo viimein kohtaa,
    Tääll' hautan' auetkaan,
    Niin matkani mun johtaa
    Taas rauhalaan.
    Jääös hyvästi,
    Syntypaikkani!
    Niin matkani mun johtaa taas rauhalaan.

22. Älä itke äitini.

    1. Älä itke, äitini,
    Älä, äiti kulta,
    Vaikka vaan nyt isäni
    On jo musta multa.

    2. Älä muista murhetta,
    Tuoll' on kirkas taivas!
    Poikas torjuu puutetta,
    Vähentääpi vaivas.

    3. Anna ajan ehtiä,
    Huoles minä maksan;
    Leipä paisuu leviä,
    Koska kyntää jaksan.

23. Väinämöisen soitto.

    1. Hongikossa sulo ääni kaikuu
    Väinön kaunihin kantelen.
    Kauvas soittosävelensä raikuu
    Yli vuorien, vesien.
    Laulu voimallansa luonnon lumoaa,
    Surun, huolen, murheen yli voiton saa,
    Sointuisuutta se synnyttää
    Ja sydämmiä kaikkein miellyttää.

    2. Järven laineet hiljaan aaltoellen
    Esiin Vellamon kantavat.
    Tapiolan immet kainostellen
    Joka oksalle istuvat.
    Ilman sankaritkin alas laskeutuu,
    Pienet laululinnut myöskin kokoontuu,
    Eivät pedot nyt puutukkaan
    Soittoa Väinämöisen kuullessaan.

24. Lintuselle.

    1. Oi lausu, pikku lintu,
    Lehvillä jalavan.
    Kuink' aina voinet laulaa,
    Iloita ainian?
    Sun laulus kuulen aamuin,
    Sit' illoin kuuntelen,
    Vaan kirkas ain' on äänes
    Ja sointus suloinen.

    2. Sun aittas on niin köyhä
    Ja ahdas asuntos,
    Tok' aina lauleskellen
    Silmäilet kotohos.
    Et kylvä, etkä niitä,
    Et korjaa latoihin,
    Et huomispäivää tiedä —
    Ja tyydyt kuitenkin.

    3. Monelle kyllä suotu
    On riistat, aartehet,
    On maat ja valtakunnat
    Ja linnat kultaiset;
    Ja huolin, kyynelsilmin
    He päivää alkavat,
    Min koittehelle virtes
    Sä soitat riemuisat!

    4. Kyll' ihmislapsi hylkäis
    Sun halvan olentas;
    Ei kiittele hän Luojaa,
    Vaan ain on vaateljas.
    Sun hento henkes sortaa
    On hänen vallassaan —
    Tok' onneas sä kiität,
    Hän moittii onneaan.

    5. Miks nurkuin taivahalle
    Hän kylmän silmän luo?
    Häll' onko vaatimista,
    Jolle Luoja kaikki suo?
    Kun maailman riemut ratki
    Hänelle tarjoutuu,
    Miks lisää vaan hän itkee
    Ja orjaa halveksuu?

    6. Ei! Laula, lintu pieni,
    Ain' autuudesta vaan!
    En lauluus vaikerrusta
    Sekoita milloinkaan.
    Kesäisin pesäs laadi
    Majani vierehen,
    Mua neuvo aamuin illoin
    Olemaan iloinen.

25. Huomenkello.

    1. Nyt kaikkialla kaikuu
    Jo ääni kellojen.
    Huomenen hyvän lausuu
    Ne meille herttaisen.

    2. Taas kutsuvat' ne meitä
    Huoneeseen Herramme,
    Saa sieltä virkistystä
    Väsyneet sielumme.

26. Joululaulu.

    1. Oi terve, terve tultuas,
    Sä juhla juhlien,
    Kun ja'at sun armolahjojas
    Majoihin kaikkien!

    2. Nyt riemuvirret kilvan soi
    Ja rauhaa saarnataan,
    Kun joulujuhla armas toi
    Meill' rauhan ruhtinaan.

27. Kehtolaulu.

    1. Päivä paistaa kaukahalla,
    Uinu, pieni, peiton alla!
    Metsän linnut lauleleepi,
    Lintusein, sua raukaseepi.
    Tuuli soi,
    Rantaan pienen purren toi.
    Tuomi kukkii, loimu lehtii;
    Lapsi unelahan ehtii,

    2. Jyvä laiholle jo saapi,
    Jumala sen kasvattaapi.
    Kenpä suojaa viljehemme?
    Jesus Kristus, terveytemme.
    Uskossa,
    Juurru taimi Herrassa!
    Herra säälii heikkouttasi,
    Jesus kukkain kunniasi.

28. Mennyt aika.

    1. On mennyt aika vielä
    Hyvästi mielessäin,
    Kun riemun, rauhan tiellä
    Iloitsin syömmessäin
    En pahasta ma tiennyt,
    Tai muusta vaivasta,
    Jos vaan lie tieni vienyt
    Kotihin koulusta.

    2. Myös niityt, nurmet vielä
    On mulla muistossa,
    Mitenkä muinoin siellä
    Juoksimme joukossa,
    Kun päivän paistaessa
    Ajoimme perhoja,
    Tai niiden puuttehessa
    Poimimme kukkia.

29. Talvilaulu.

    1. Nyt talvella muistaa
    Taas poikaset luistaa,
    Ja suksilla suistaa Sievästi näin;
    Ja hanki se nauskaa
    Ja jäätikkö rauskaa,
    Ja kulku on hauskaa,
    Hei edespäin!

    2. Lum' hiukehet välkkää,
    Ja kulkuset helkkää,
    On riemua pelkkää,
    Nyt hulmutaan!
    Ma valjastan varmaan
    Nyt varsani harmaan,
    Vien siskoni armaan
    Kanss' ajamaan.

    3. Kun maan lumi peittää,
    Ja tuisku kun heittää
    Jo kasvoihin meitä,
    Niin hauska on.
    Kun joutuvi joulu,
    Ja loppuvi koulu,
    Niin kaikuvi laulu
    Taas suruton.

30. Matkapolska.

    1. Soios, sorja tiuku, illan hämyssä!
    Vieös, varsa virkku maita, metsiä!
    Niinkuin tuuli kulkee matka kotia.
    Kohta meidät sulkee syli lämmin jo;
    Suru keillä, jos on ilo meillä?
    Katsos, tuolla liekkii pohjan tuloset;
    Mieless' sadat leikkii muistot suloiset.

    2. Soios, sorja tiuku, illall' ihanaan!
    Vieös, varsa virkku, kautta metsän, maan!
    Ensi koite kohtaa meidät kotona;
    Puna raikas hohtaa puissa, poskilla;
    Nousu norja kuperkeikan korjaa.
    Kas, mit' yöstä tulta tuolla tuikuttaa?
    Tähti, kodin kultalieskö leimuaa?

31. Keväällä.

    1. Nyt on Suomen suloin aika:
    Nyt sen luonto kukoistaa.
    Nyt sen kaikuu laulun taika —
    Väinön kannel kajahtaa.

    2. Katso kuinka järvet hohtaa,
    Suomen sulojärvet nuo,
    Lehtoloissa sua kohtaa
    Tuoksut, joita kitkat luo.

    3. Tarkastele, nuorukainen,
    Onko kaunis maa, min näät:
    Tuolla hoikka koivahainen,
    Täällä kuuset kukkapäät;

    4. Tuolla niitty tuoksuvainen,
    Sinilampi laineineen,
    Täällä metsä laulavainen,
    Jylhät vuoret rotkoineen.

    5. Lehtoloissa linnut laulaa
    Linnun kielin suloisin,
    Suomalainen myöskin laulaa
    Suomen kielin kotoisin.

    6. Nyt on Suomen suloin aika:
    Nyt sen luonto kukoistaa,
    Nyt sen kaikuu laulun taika —
    Väinön kannel kajahtaa.

    7. Nyt on sunkin suloin aikas:
    Sull' on voimat nuoruuden,
    Sull' on sulo lemmen taikas:
    Lempi suuri Suomehen.

    8. Toimeen siksi! kaikin voimin
    Työsi maalles omista —
    Lempi vahva töin ja toimin
    Paljon, paljon aikaan saa.

32. Pääskyselle.

    1. Oi pääsky, lintu pienoinen,
    Sä riemurinta kaunoinen!
    Jo taasen riensit Pohjolaan,
    Jo taasen löysit meidän maan.

    2. Oi, tuttu mulle vanhastaan!
    Sun ääntäs taas ma kuulla saan:
    Noh, terve, terve tultuas,
    Sä ystäväni armias!

    3. Sä kaunokieli, kultasuu!
    Oi, kuinka laulus luonnistuu,
    Kun lennät ilmass' liehuten
    Ja riemuvirttä veisaten.

    4. Min vuoksi, pääsky, Pohjolaan
    Sä riennät? Oi sä riennät vaan
    Sen kauneutta katsomaan,
    Sen ihanuutt' imehtimään.

    5. Sen saaret, salmet, laaksolot,
    Sen kuusikot, sen koivikot,
    Sen kukkaset koreudessaan, —
    Et löynne, pääsky, veriojaan!

    6. Sen taivas ehtookullassaan,
    Sen aamurusko loistossaan,
    Ne toi sun, pääsky, Pohjolaan,
    Ne sai sun tänne saapumaan.

33. Leivoselle.

    1. Ilon ääni ihanainen
    Intohoni ilmestyi,
    Kun tuo lintu laulavainen
    Laaksoihimme lähestyi.

    2. Katsos kuinka korkealla
    Lentelee ja laulelee,
    Lempeällä laulullansa
    Korkehinta kiittelee!

    3. Koska ensin äänes kuulin
    Vielä varsin nuorena,
    Väinämöisen soitoks luulin
    Kevähänä kauniina.

    4. Älä väsy veisaamasta,
    Korvani sua kaipaavat,
    Älä lakkaa laulamasta,
    Silmäni sua seuraavat.

    5. Laula, laula lintuseni,
    Lennä ylös pilvihin
    Kantamahan kiitokseni
    Luojan luokse taivaisin!

34. Lähteellä.

    1. Mä istun, lähde, reunallas
    Ja katson pilviä,
    Kuin vaihtelevat aallossas
    Kuin käden säännöstä.

    2. Kas tuossa pilvi ruskottaa
    Kuin ruusu aueten;
    Mut heti pois se kiiruhtaa,
    Ei saavu jällehen.

    3. Mä sieluani aattelen,
    Kun tuollaisna mä nään:
    Kuin moni kultapilvinen
    Sen kerkes heittämään.

35. Kiiltomato.

    1. Kiiltomato kukkasissa
    Loisti hiljaisuudessaan
    Yli kedon tienohissa,
    Tietämätön loistostaan.

    2. Suloisesti tätä tähti
    Katsoi korkeudestaan;
    Kätköstänsä käärme lähti
    Myrkkyänsä valamaan.

    3. Sääli madon surkeutta:
    "Miks' hän syyttä surmattiin?"
    "Syyttä", sanoi käärme, "mutta
    Miksikäs hän loisti niin?"

36. Kalastaja.

    1. Purtensa reippaasti työntää hän lahteen,
    Vankasti tarttuu hän airohan kahteen.
    Soutaapi pois yli syvyyksien,
    Yli syvyyksien.

    2. Verkot hän laskeepi luotoihin muihin,
    Koukut hän laittaapi lahtien suihin.
    Miettiipi näin: oi, jos onni nyt ois,
    Oi jos onni nyt ois.

    3. Ennenkuin työsi on valmiina sulla,
    Ilta jo usein on ehtinyt tulla.
    Soudappa pois yli synkeän veen,
    Yli synkeän veen.

37. Blankan ratsastaja.

    1. Aja, aja, aja, Blankan ratsasta!
    Ritarini verraton
    Kannuksitta vielä on;
    Kun ne sulle koituu,
    Lapsuusrauhas' poistuu.

    2. Aja, aja, aja, Blankan ratsastaja!
    Sinisilmä poikani,
    Kruunut sua oottavi!
    Kun ne sulle koituu,
    Nuoruusrauhas' poistuu.

38. Poikani.

    1. Poikani asuu myllyllänsä,
    Laari, la liiri, la liirilei,
    Taivaan kirkkaat ovat sinisilmänsä,
    Laari, la liiri laari!

    2. Tuulen lailla sen viikate käy,
    Laari, la liiri, la liirilei,
    Punaposkillansa surua ei näy,
    Laari, la liiri laari!

    3. Hevosensa juuri metsähän vei,
    Laari, la liiri, la liirilei,
    Tallivarsaa vertaistansa nähty ei,
    Laari, la liiri laari!

39. Pikku Lauri.

    1. Maailma on niin lavea,
    Pikku, pikku Lauri!
    Siin' on monta loukkoa,
    Pikku, pikku Lauri!

    2. Tiet on siinä mutkaiset,
    Pikku, pikku Lauri!
    Katso minkä valitset.
    Pikku, pikku Lauri!

40. Kiikussa.

    Hei! kiikkumme hei!
    Ei peljätä, ei!
    Vaikk' kotkien teitä
    Sä lennätät meitä,
    Ei peljätä, ei!
    Hei, kiikkumme, hei!

41. Lintu, kukka ja lähde.

    1. Oksalla lintunen
    Ompi niin pienoinen,
    Mut kuuleshan,
    Kuink' ompi laulunsa
    Suloinen sointuisa,
    Kuuleppas vaan,
    Kuuleppas vaan!

    2. Kukkanen nurmella
    Hempeä, herttaisa
    Tuoksuelee.
    Kun näät sen loistoa,
    Rintasi riemusta Sykkäelee,
    Sykkäelee.

    3. Lähde se lehdossa
    Päilyvi kirkasna
    Kuin hopea,
    Luokse jos käypi ken,
    Auliisti aina sen
    Se virvoittaa,
    Se virvoittaa.

42. Kellot kaikuu.

    1. Kellot kaikuu,
    Kellot temppelin; :,:
    Nyt on Herran pyhäpäivä,
    Päivä parahin. :,:

    2. Kuule ääntä
    Kirkon kellojen, :,:
    Riennä hartain mielin, riennä
    Herran huoneesen! :,:

    3. Sinne astuu
    Vanhus harmaapää, :,:
    Sieltä etsii nuorukainen
    Hengen elämää. :,:

    4. Isä, äiti
    Lapset muassaan, :,:
    Kaikki Herran pyhää sanaa
    Rientää kuulemaan. :,:

    5. Kätke siemen
    Pohjaan sydämmen, :,:
    Siellä itäköhön jyvä
    Kallis, kultainen! :,:

43. Mitä annat?

    1. Mitä annat sä isälles alttiiksi,
    Niin paljon hän eestäsi uhrasi?
    Oi, paljonkin uhrata tahtoisin,
    Mä siunata saan häntä kumminkin.

    2. Miten vaivat äitisi palkitset,
    Ne parhaiten miten maksanet?
    En palkita voi hänen vaivojaan,
    Ei palkinnoita hän vaadikaan.

    3. Mit' annat, mit' annat sä maallesi,
    Joka hoivakseen sinut kasvatti?
    Oi vähäisen, vähäisen antaisin,
    Jos elämäntyöni mä uhraisin!

44. Tähtilaulu.

    1. Tähtöset loistaa,
    Tietäni valaisevat;
    Tähtöset toista
    Eloa ilmaisevat.

    2. Lentää ken voisi
    Juuri kuin lintunen tuo;
    Mieluista oisi
    Kohota tähtien luo.

    3. Laulelen sentään
    Vaikk' olen vankina maan,
    Laulu kun lentää
    Tähtien asuntolaan.

    4. Laulu ja soitto
    Puhtaampi tähdissä lie, —
    Suuri on voitto,
    Luoja kun sinne mun vie.

45. Oi, jos oisit sydämmeni.

    Oi, jos oisit sydämmeni
    Raitis kuni uusi oras,
    Puhdas kuni kehdon lapsi,
    Kirkas kuni lähteen silmä —
    Niin jos oisit sydämmeni!

46. Mansikka-aikana.

    1. Nyt kesäkulta vallitsee
    Ja nurmet vihannoivat,
    Nyt linnut puissa laulelee
    Ja paimenpillit soivat.
    Nyt tuoksuavat kukkaset
    Jo kankahilla, soilla,
    Ja posket ompi punaiset
    Jo mäen mansikoilla.

    2. Nyt kaikki uudet kasvot saa,
    Myös pienet lapsukaiset
    Nyt ruusupäisnä ruskottaa
    Kuin maalla mansikkaiset.
    Kuin hauska silloin lapsien
    On mansikassa olla!
    Saa poimien ja maistellen
    He käydä nurmikolla.

47. Mökin laittaja.

    1. Nytpä tahdon olla ma
    Pienen mökin laittaja:
    Seinät kun saan valmihiksi,
    Toisen pään teen kammariksi,
    Päähän toiseen pirttisen,
    Sievän, hauskan, puhtoisen.

    2. Sitten vielä rakennan
    Tallin, aitan, ometan;
    Hyv' on olla myöskin sauna,
    Jossa kylven lauvantaina,
    Riihi metsän rinnassa,
    Nuottakota rannalla.

    3. Talliss' oiva hevonen
    Panna auran etehen,
    Neljä lehmää ometassa,
    Pieni porsas karsinassa,
    Lampahia vuonineen
    Määrillensä kymmenen.

    4. Pellot kauniit, viljavat,
    Niityt, nurmet ruohoisat,
    Paljo voimaa tehdä työtä,
    Sekä aina onni myötä —
    Siin' on kaikki toivehein,
    Joista laulun tään mä tein.

48. Kansalaislaulu.

    1. Olet maamme, armahin Suomenmaa,
    Ihanuuksien ihmemaa!
    Joka niemeen, notkohon, saarelmaan
    Kodin tahtoisin nostattaa.

    2. Kodin ympäri viljavat vainiot
    Kalarantoja kaunistais,
    Jalon kansan kuntoa laulelmat
    Yli aaltojen kuljettais.

    3. Saisi kuulla maailma kummakseen
    Miten täälläkin taistellaan;
    Pyhän, kauniin, oikean voitollen
    Ilojuhlina riemuitaan.

    4. Kuinka kansa, pieni ja köyhäkin
    Edistykselle uhria toi,
    Ihanteen, jalon aatteen alttariin
    Rovon viimeisen kantaa voi.

    5. Kaikki, kaikk' ylös yhtenä miehenä nyt
    Suomen onnea valvomaan!
    Hetken työ tuhatvuosihin vaikuttaa
    Isänmaahan ja maailmaan.